Hvis jeg bare kunne gå tilbage, -
- hvis jeg kunne viske alt ud og begynde med mig selv.
Begynde med lånet af en jakke.
Fortræffeligt. Aldeles fornøjeligt.
- Herbert Greenleaf. Min kone Emily. - Tom Ripley.
De har gået på Princeton. De kender nok vores søn, Dickie Greenleaf.
Vi lagde mærke til Deres jakke.
Fra årgang 56.
Hvordan har Dickie det?
Det var en fornøjelse at møde Dem. Vi håber, De vil komme og besøge os.
- Tak, det er meget venligt af Dem. - Begge to. Herbert?
Ja, jeg vil se frem til jeres besøg. Dickie holder jo mere af jazz.
- Gode Gud. - Han har en saxofon.
l mine ører er jazz bare larm. En uforskammet larm.
- Det var en fornøjelse at møde Dem. - I lige måde.
- Vi ses på skibsværftet. - Ja, det håber jeg, vi gør.
Jeg må løbe. Jeg er meget sent på den.
- Du var alle tiders. - Nej, det var du.
- De er vel nok et kønt par. - Ja. Han er en enestående ung mand.
Tak for lån af jakken.
- Tak, fordi du afløste mig. - Pas nu på håndledet. Hej, Fran!
Køb lBM nu, før de opsplitter aktierne.
- Er De sikker? - Ja, det skulle De gøre.
Undskyld.
Du har sikkert hørt, at Dickie bor i Italien.
Mongibello. Syd for Napoli. Byen har ikke meget at byde på.
Marge, hans unge dame ...
... skal forestille at skrive en bog. Guderne ved, hvad han laver.
Det lader til, de er på stranden eller sejler dagen lang.
Det er min søns store talent: at bruge mine penge.
Kunne du forestille dig at tage til Italien, Tom?
Overtale min søn til at komme hjem?
Jeg ville betale dig.
Tusind dollars.
Jeg har altid gerne villet til Europa.
Godt. Nu har du en grund til at tage af sted.
Count Basie.
Duke Ellington? Jeg ved det ikke.
Dizzy Gillespie.
"My Funny Valentine".
Jeg ved ikke engang, om det er en mand eller en kvinde.
Charlie Parker?
Charlie Parker. Jeg kender det her! Det er Bird.
Sådan!
Lad mig tage den. De tusind dollars får nok hurtigt ben at gå på.
- Ja, sir. - Nu skal jeg tage den.
De skal nok få en god tur.
Mr. Greenleaf er gode venner med Cunardfolkene.
Navnet Greenleaf åbner mange døre.
Taler De engelsk?
- Hvad var navnet? - Ripley.
Denne vej, signor Ripley.
- Den? - Lige der. Den der.
Kun en kuffert, signor Ripley?
- Hvad er din hemmelighed? - Hvabehar?
Det er bare fordi ... Du er da amerikaner, ikke?
Jeg har så meget bagage. Og du er bare så ...
.. strømlinet. Det er helt pinligt.
- Jeg hedder Meredith, for resten. - Goddag. Dickie.
- Meredith Randall. - Dickie Greenleaf.
- Da ikke skibsværft-Greenleaferne? - Jeg forsøger ikke at være det.
Forsøger at afmønstre.
Havde de stillet dine kufferter forkert?
Du stod jo under "R". Jeg synes, jeg så dig derovre.
Min far vil have mig til New York.
Han bygger både, jeg foretrækker at sejle dem.
Så jeg rejser under min mors navn.
- Som er? - Emily.
Nej, det var bare for sjov.
Det pudsige ved det er ...
... at jeg heller ikke hedder Randall.
Jeg hedder faktisk Logue.
- Som i? - Som i tekstilfabrikanten Logue.
Jeg forsøger at smide min ham.
Jeg rejser også under min mors pigenavn. Randall.
Nå, Rom.
Vi spiller det samme fordækte spil.
Mongibello!
"Min forlovede har et ansigt."
Bird.
"Dette er mit ansigt."
Jeg er smadret.
Så fik du ikke læst mit seneste kapitel?
Jeg skal nok læse det, Marge. Det har bare været for varmt.
Hvis jeg laver middag til dig, kunne du se på det i aften.
Dickie Greenleaf?
- Hvem er det? - Det er Tom. Tom Ripley.
- Tom Ripley? - Vi gik på Princeton sammen.
Kendte vi hinanden?
Jeg kendte dig, så du har vel også kendt mig.
Princeton står som en tåge for mig. Amerika står som en tåge for mig.
Det er Marge Sherwood. Tom ... hvad var det nu?
- Ripley. - Goddag.
- Nå, hvad laver du så i Mongi? - Ikke rigtig noget.
- Jeg er bare på gennemrejse. - På gennemrejse?
Hvor er du hvid!
Har du nogensinde set så hvid en fyr? Eller grå, nærmere.
Det er bare grundingen.
- Hvaba'? - Ja, du ved, en grundingsfarve.
Det er sjovt. Det kan Margie lide, hun er også hvid.
Ja, og du er ikke sjov.
Kom og spis frokost med os, inden du rejser videre.
Sikke et tilfælde.
Jeg kan ikke huske ham. Det er altså sjovt.
Silvana!
Hvor har du gemt dig?
Hvor har du selv været hele ugen?
Jeg har arbejdet.
- Hop nu på. - Sammen med den amerikanske pige?
- Hold fast i mig. - Jeg hader dig.
Jeg hader dig.
- Glemte du pludselig, hvor jeg bor? - Undskyld, jeg er et svin.
- Klokken er fire. - Jeg er lige vågnet. Undskyld.
Fausto og jeg tog ud med båden. Vi fiskede, -
- men pludselig var det daggry, så vi fangede ikke det mindste.
- Vi har spist det hele uden dig. - Vi?
- Tom Ripley er her. - Hvem?
Vi troede, du var forsvundet. Vi ville eftersøge dig.
- Jeg er her endnu. - Tom fortalte mig om turen herover.
Jeg grinte så meget, jeg nær havde fået næseblod.
- Er det godt? - Hold nu mund.
Undskyld. Undskyld. Jeg er modbydelig.
Men jeg elsker dig. Elsker du også mig?
- Jeg trænger mig vist på ... - Kan du mikse en martini?
Naturligvis.
Jeg skal nok ...
Jeg mikser en fabelagtig martini.
Alle bør have mindst et talent. Hvad er dit?
At forfalske underskrifter, at lyve. At parodiere snart sagt enhver.
Det var hele tre ting. Ingen bør have mere end et talent.
- Lav en parodi for mig. - Nu?
Det eneste, min søn har talent for, er at bruge mine penge.
Tro mig, jeg elsker at sejle. Men i stedet bygger jeg både ...
- Stop! - ... og lader andre sejle dem.
Du giver mig kuldegysninger!
Åh ja, jazz. Når alt kommer til alt, er det jo kun ... en uforskammet larm.
Det er jo helt som om, han er her! Forfærdeligt! Som om den gamle er her.
Det var helt forrygende!
- Hvor kender du ham fra? - Jeg mødte ham i New York.
Det her er uhyggeligt! Nu skal du bare høre!
Må jeg præsentere min far: Herbert Richard Greenleaf I.
En fornøjelse at møde Dem. Dickie har gjort et godt parti.
Utroligt!
Jeg er ikke med.
Kunne du forestille dig at tage til Italien, Tom?
- Tage ham med hjem? - Hvad?
Hvis du vil tage til Italien og overtale ham til at komme hjem,-
- vil jeg betale dig tusind dollars.
Jeg tager aldrig hjem igen.
Tænk, at betale en for at tage helt herned og slæbe mig med hjem.
Så må man da være lidt småskør, ikke?
Det er Tom.
Jeg tager aldrig tilbage.
Nej, jeg tror bare ... din mors sygdom ...
Det har ikke noget med hende at gøre!
Hun har haft leukæ... Det er det, jeg hader ved ham!
Han vil have mig hjem igen. Det har intet med min mor at gøre.
Tag tilbage til New York. Eller ring, hvis du finder en telefon, der virker.
Sig, at ti vilde heste ikke kunne få mig tilbage til ham og hans værft!
Marge, Tom er ved at sige farvel.
Jeg kommer ned nu så.
Har du så talt med min far?
Du havde ret i det med telefonerne. Der var ingen, der virkede.
- Der var nogle problemer. - Italien i en nøddeskal.
Tom, tager du virkelig af sted? Hvad er dine planer?
Jeg tager vel tilbage. Så langsomt jeg kan.
Den taske altså ...
- Du kan lide jazz! - Jeg elsker jazz.
Det her er toppen.
Baker. Rollins. Marge kan lide jazz. Men hun tror, Glenn Miller er jazz.
- Det har jeg aldrig sagt. - Så Perry Como da.
- Bird, det er rigtig jazz. - Spørg mig, hvad min båd hedder.
Hvad hedder din båd?
Se der! Bird!
Det er skørt. Alle ved da, at både ikke kan opkaldes efter en mand.
Han er ikke en mand, han er en gud.
Vi tager til Napoli! Der er en klub ... en kælder.
- Den er fæl. - Ja, men du behøver ikke tage med.
Der er fantastisk! Du vil elske det.
Hvordan har du det?
Få ham herop.
Tom Ripley fra Amerika!
Kom nu! Kom herop!
Så tager vi den sammen!
Jeg rendte ind i en ven fra Princeton. En fyr ved navn Tom Ripley.
Han siger, han forfølger mig, indtil jeg tager tilbage til...
.. New York sammen med ham.
God eftermiddag.
Hvad er klokken?
- Tilbage til New York sammen med ham. - Åh Gud.
Skriver du altid breve på maskine?
- Det er med to t'er. - Jeg kan hverken skrive eller stave.
Det er privilegiet ved en førsteklasses uddannelse.
Dit værelse ligger bagerst ovenpå. Ermelinda har vist redt op til dig.
- Det er virkelig pænt af dig. - Du siger det ikke én gang til.
Nu hvor du er dobbeltagent, og vi holder min far for nar, -
- skal vi så ikke købe en bil for de penge, han giver dig?
Alle tiders.
Marge, hvad siger du til det? En lille Cinquecento for fars penge.
- Du kan jo ikke engang køre bil! - Kan du ikke engang køre bil?
Vi har meget mere brug for et isskab. Tag mit parti, og få en ven for livet.
Jeg er helt enig med Marge.
Et isskab ...
Skal han nu flytte ind hos dig?
Kun et lille stykke tid. Han får mig til at grine.
- I orden, skat. - Ellers siger du til, ikke?
- Jeg kan godt lide ham. - Marge, du kan lide alle.
Jeg kan ikke lide dig.
Så tager jeg over til dig, og du flytter sammen med Tom.
Jeg kan godt lide ham. Marge, du kan lide alle.
Jeg kan godt lide ham.
Marge, du kan lide alle.
Nu ved du, hvorfor hun altid kommer til morgenmad.
Det er kaffemaskinen, der trækker.
Siden han har lært at lave espresso, har han følt sig rigtig voksen.
Jeg købte kaffemaskinen.
- Er den til mig, skat? - Til Tom. Han beklager sig ikke.
- Den ring er superb. - Tom, jeg elsker dig.
Der kan du selv se.
Jeg har lovet højt og helligt aldrig at tage den af. Ellers fik du den.
Er den ikke flot? Den er fra Napoli. Jeg måtte prutte om prisen i to uger!
- Nu var den vel ikke billig? - Jo, det var den.
Jeg skal finde en gave til Frances. Måske kan du hjælpe mig.
- Hvem er Frances? - Min forlovede.
Er du forlovet? Du er som en lukket bog.
- Hvem er hun? - Dine forældre har mødt hende.
Jeg kan se det for mig:
"Hvis bare Dickie ville falde til ro. Fortjener vi ikke et barnebarn?"
Aldrig i livet. Jeg sværger på din ring, Marge.
Jeg tager aldrig tilbage.
- Sig til, når jeg skal trække. - Træk.
Jeg gør det forkert.
Det er bedre nu, ikke?
Vi skal nok få en sømand ud af dig. Du klarer det rigtig godt.
- Så er baren åben. - Ja tak.
- Kan vi sejle til Venedig? - Ja, naturligvis. Jeg elsker Venedig.
"Se Venedig og dø". Eller er det Rom?
- Er det Rom? - Jeg må bare se Venedig.
Man gør et eller andet og dør. Venedig er med på listen.
- Og Rom. - Står du på ski?
Nej, sig det ikke. Du er da fuldstændig håbløs.
Det er det næste, vi tager fat på. Vi tager en tur til Cortina i julen.
Fremragende terræn.
Tom kan heller ikke stå på ski. Det må vi også lære ham.
Han er virkelig en plebejer. Har den fyr ingenting lært?
Godt, vi ikke skal giftes foreløbig. Så kom Tom vel med på bryllupsrejsen.
Jeg hadede New York. Jeg flygtede til Paris for at skrive.
Jeg kom altid på en bestemt café i Montmartre med Jean-Jacques ...
... og Dickie spillede "My Funny Valentine".
Det var først senere, jeg fandt ud af, han kun kan seks numre.
Men jeg glædede mig til at se ham.
Er du ikke hos mig klokken syv, stikker Tom og jeg af sammen.
I orden. Fint med mig.
- Jeg må tale med dig. - Giv mig et smil.
- Du brækker mine ribben! - Hva'?
Du brækker mine ribben!
Jeg kunne bolle det her isskab, så højt elsker jeg det.
- Hvad lavede du egentlig i New York? - Spillede klaver et par steder.
Det er kun et job. Du sagde, du havde flere.
- Et par steder. Det giver flere job. - Den mystiske mr. Ripley.
Marge og jeg har grublet over dig i timevis.
Jeg vil slet ikke tænke på New York.
- Er du klar? - Kold øl. Tak, far.
Skriv af derfra.
Tog du den med til Europa?
Skønt. Du tog Shakespeare med, men ikke noget tøj.
Ermelinda siger, du vasker din skjorte hver aften.
- Jeg har mere end en skjorte! - Hun kan gøre det for dig.
Bare lån noget af mit tøj. Gå i hvad, du har lyst til.
Det meste er ældgammelt.
Og så din underskrift.
Ikke "Dickie"! Din underskrift.
Uden brillerne er du ikke engang grim.
Jeg har ikke brug for dem. Jeg læser aldrig.
- Hvordan ser jeg ud? - Som Clark Kent.
Og nu Superman.
Jeg ved det. Det er en barneskrift.
Se s'et og t'et der. Det viser, du er fin og sårbar.
Det der er en hemmelig smerte.
Den må være yderst hemmelig, for jeg kender den ikke.
Intet er så afslørende som håndskrift. Se, hvordan du aldrig rører linjen.
- Det viser, du er forfængelig. - Det ved vi jo er ganske sandt.
- Har du nogen brødre? - Nej.
Ingen brødre og ingen søstre.
Det har jeg heller ikke.
Det har Marge heller ikke. Vi er alle sammen enebørn.
Hvad betyder det?
Det betyder, vi aldrig har delt et bad.
Jeg fryser. Må jeg gå i?
Nej.
Jeg mente ikke, mens du stadig var i.
Fint, hop i med dig. Jeg er også rynket som en rosin nu.
Det er mig. Billedet er bare gammelt.
Hver evig eneste gang! "Er det Dem? Det ligner ikke Dem ..."
- Post til Greenleaf og Ripley. - Fra Fran.
"Jeg savner dig, kom snart hjem. Fortæl ikke, hvor skønt du har det.
Hvor meget du elsker Dickie ... og Marge og Mongibello.
Det her er vist fra din far.
Kære Tom, jeg modtog med glæde dit brev af den 7. oktober.
- Lad mig se. Hvad skriver han? - Han er ved at blive utålmodig.
Han vil have, jeg lover ham, at du er hjemme til Thanksgiving.
Du er nødt til at få en ny jakke. Du må da være dødtræt af den.
Jeg kan ikke bruge flere af din fars penge.
Jeg er vild med din ansvarsfølelse.
Min far skulle gøre dig til chefbogholder.
Når jeg overtager biksen, dvs. aldrig, så gør jeg det.
Når du overtager biksen, dvs. aldrig, siger jeg ja tak.
Lad mig købe en jakke til dig. Der er et skønt sted i Rom. Battistoni.
Roma, vi tager Tom med til Roma
vi tager til Roma
Flot sweater.
- Hvor får vi en carozza til Forum? - Slap nu af. Slap af!
- Der er så meget at nå på én dag. - Det vigtigste er: Hvor skal vi spise?
- Bare Freddie nu har bestilt bord. - Freddie?
Freddie Miles. Han organiserer skituren til Cortina.
Der er han jo.
Frederico!
Har du ikke lyst til at bolle bare én gang med hver kvinde, du ser?
- Kun én gang? - Ja, så afgjort.
Tom Ripley. Freddie Miles.
Hvis jeg er sent på den ... så tænk på, hvad hendes mand siger.
- Du ser fortryllende ud. - Som altid.
- Nå. Mangiare. - Jeg har bestilt bord hos Fabrizio's.
Fremragende. Jeg har i den grad Mongi-kuller.
Jeg ved det. Jeg har været der.
Vi skal på en klub med nogle af Freddies venner.
Hvis du vil lege turist, så praj en vogn, -
- og så ses vi ved stationen.
Hvilken klub?
Freddie har arrangeret det med nogle af de andre fra skituren.
Du kan tage med, men jeg troede, du ville på sightseeing.
Det ville jeg også og måske købe den der jakke.
Du må altså høre det her!
Du kan få en af mine, når vi kommer hjem.
Kom nu.
Ciao. Hav det nu sjovt, ikke?
Jeg skulle sørge for, du nåede toget. Det går klokken otte.
- Hav det godt. - Vi ses, Tom.
Hvad laver du?
Det var bare for sjov. Undskyld.
Kan du se at få mit tøj af. Har du også mine sko på?
Du sagde, jeg måtte vælge en jakke ...
Vil du klæde dig af på dit eget værelse?
- Jeg troede ikke, du nåede toget. - Freddie kørte mig hjem i sin bil.
- Er Freddie her? - Han er nedenunder.
Det var altså bare for sjov. Du må ikke sige noget til ham.
Det var bare for sjov. Undskyld.
Åh Gud, en fløjlsjakke i Italien ...
- Godmorgen, Tom. - Godmorgen.
Kom og spis med.
Jeg vil have dit job, Tommy. Som jeg lige sagde:
Du bor i Italien i Dickies hus.
Du spiser Dickies mad, går i hans tøj ...
... og hans far betaler regningen.
Hvis det begynder at kede dig, overtager jeg gerne din plads.
Det gør jeg gerne.
Du skulle altså tage at hoppe i. Det er noget så skønt.
Jeg har det fint, tak.
Har du det godt nok?
Ja, selvfølgelig.
Det er sådan med Dickie ...
... at det føles som om, solen skinner på dig. Alt er strålende.
Så glemmer han en, og det bliver meget koldt.
Det er jeg ved at finde ud af.
Når du har hans opmærksomhed, føler du dig som den eneste i verden.
Det er derfor, alle elsker ham.
Sådan er det hver gang, han møder en ny person ...
... Freddie, Fausto, Peter Smith-Kingsley.
Han er skøn. Har du mødt ham?
Især med dig.
Og det er endda kun drengene.
Kom og red ham!
Hvorfor skal mænd altid lege, at de dræber hinanden?
Han drukner mig! Han drukner mig!
- Jeg er ked af det med Cortina. - Hvad er der med Cortina?
Har Dick ikke fortalt det?
Han talte med Freddie. Det kan desværre ikke lade sig gøre.
Alle de andre kan stå på ski. Det er noget med, hvor man bor.
Kom nu, Freddie.
Bliv i det mindste til Madonnafestivalen.
Nej tak. Jeg har min egen Madonna hjemme i Rom.
Hvorfor tager du ikke med tilbage? Der er masser af damer.
- Åh Gud. - Tager du over her?
Før hende mod Capri. Undgå skærene.
- Hvad skal du? - Marge-pleje.
Tommy. Hvordan går beluringen?
Hvordan går det med beluringen?
Silvana!
Har nogen tilkaldt en ambulance?
Hvorfor slås de? Er det ikke hendes forlovede?
- Hvorfor spørger du mig om det? - Giver de ham skylden?
Hvordan kan det tage ambulancen en time at nå frem?
Hun var allerede død, skat. Så mon ikke ...
Hvordan kan nogen påstå, det her land er civiliseret?
Det er det ikke. Det er skideprimitivt.
- Jeg finder ud af, hvad der er galt. - Nej, det gør jeg.
Jeg ved, hvorfor du er trist.
Jeg ved det med Silvana, Dickie.
- Jeg ved det med dig og Silvana. - Hvad er der med os?
Du skal ikke gøre rent!! Jeg mener det!!
- Såsom hvad? - Glem det.
Hun var gravid. Vidste du det?
Silvana var gravid.
- Ved du, hvad det vil sige her? - Jeg vil godt påtage mig skylden.
- Hvad taler du om? - Du har været som en bror for mig.
Jeg har været som en bror for dig.
Jeg vil gøre alt for dig, Dickie.
Hun søgte hjælp hos mig. Hun havde brug for penge.
Jeg hjalp hende ikke.
Nu har hun druknet sig, og det er min skyld.
Jeg siger det ikke til nogen. Heller ikke til Marge eller politiet.
Det er en hemmelighed mellem os to. Jeg skal nok holde på den.
"Kære Tom, eftersom Dickie stadig ikke ser ud til at komme hjem ...
Jeg håber, du har nydt turen, selv om din mission ikke lykkedes.
Du skal ikke længere føle dig forpligtet over for os."
Det kan man ikke bebrejde ham. Det kunne jo ikke blive ved for evigt.
Du kan bare skrive igen.
- Især nu vi er brødre. - Det vil jeg ikke være bekendt.
Som du selv sagde, er det min fars penge, du bruger.
Men vi trak det da godt ud, ikke?
Vi tager stadig til Venedig. Den plan kan vi vel holde fast i?
Det synes jeg ikke, vi skal. Du kan ikke betale for dig selv, vel?
Det er på tide, vi alle kommer videre. Jeg er dødtræt af Mongi.
Især nu med det hele ... Jeg vil virkelig gerne nordpå.
Jeg skal ud og se på San Remo i næste uge. Finde et sted til båden.
Det ville være alle tiders, hvis du tog med.
De har en skøn jazzfestival. Det ville være en værdig afskedstur.
Hvad siger du til det? Vores sidste tur!
Godt.
- Hvorfor gør du det der med halsen? - Hvad for noget?
Du gør det altid, når du kører i tog.
Uhyggeligt.
Sagde jeg ikke nok, San Remo var fabelagtig?
Sådan skal det være! Kom!
Skål på Mongibello og de bedste dage i mit liv!
- Du er søreme i godt humør i aften. - Jeg er glad for, jeg skal tilbage nu.
Kendte jeg dig på Princeton? Det gjorde jeg vist ikke, vel?
- Hvorfor spørger du pludselig om det? - Ikke for noget.
Fordi du skal rejse, tror jeg. Jeg tror ikke, du var der.
Hvorfor?
Det er en kompliment. Du har alt for god smag.
De fleste af de bøller fra Princeton har smagt alt, men har ingen smag.
Jeg kaldte dem for cremen af Amerika:
Rige på tomme kalorier.
- Freddie er det perfekte eksempel. - Så tager jeg det som et kompliment.
Jeg vidste det! Marge og jeg væddede om det.
Kan du overhovedet lide jazz? Eller var det bare til ære for mig?
Jeg er kommet til at kunne lide det.
Jeg er kommet til at lide alt ved jeres liv.
Det er én stor kærlighedsaffære.
Hvis du kendte mit liv i New York ...
Jeg overvejer at droppe saxofonen. Hvad synes du om trommer?
- Hvad? - Trommer er cool.
Jeg lejer en båd i morgen og ser mig lidt omkring.
Det var sådan, jeg fandt mit sted i Mongi. Tog ud med en båd ...
... sejlede en tur rundt i bugten. Det første sted, jeg kunne lide ...
... købte jeg.
Lad nu være, Dickie. Ikke så vildt.
- Dickie, sæt nu farten ned! - Hold godt fast.
Det er ikke sjovt! Det er ikke sjovt!
Jeg elsker det her sted!
Her vil jeg bo! Smukt!
Jeg ville fortælle dig om min plan.
Så sig frem.
Jeg vil komme tilbage i det nye år for egen kraft.
- Til Italien? - Selvfølgelig.
Hvis vi nu siger, jeg fandt mig et sted ...
... eller vi kunne dele huslejen, og jeg kunne få et job.
Eller jeg kunne få mig et sted i Rom, så kunne vi skiftes til at bo der -
- og her hos dig i San Remo.
- Det synes jeg ikke, vi skal. - lsær med Marge-problemet.
- Du kan bare give mig skylden. - Marge og jeg skal giftes.
- Men hvordan? - Hvordan?
I går gloede du efter piger, og i dag skal du giftes? Det er jo absurd.
- Jeg elsker Marge. - Du elsker mig. Vi skal ikke giftes.
- Jeg elsker dig ikke. - Det var ikke ment som en trussel.
Jeg er lettet over, du tager af sted.
Nu har vi set nok til hinanden for et stykke tid.
Hvad?
Du kan være en snylter. Det ved du godt.
Det keder mig.
Du kan være virkelig trættende.
Det sjove er, jeg ikke forstiller mig. Det gør du.
Trættende.
Jeg har været fuldstændig ærlig over for dig om mine følelser.
Men du! For det første ... så ved jeg godt, der er noget.
Den aften, hvor vi spillede skak, var det tydeligt.
- Hvilken aften? - Du tør bare ikke se det i øjnene.
Nej, nej, vi er bare brødre.
Så opfører du dig smudsigt og boller Marge på båden, så vi andre hører det.
Det var rædsomt!
Du boller til højre og venstre, og nu skal du giftes.
Jeg er forvirret.
Du lyver for Marge, men vil giftes. Du gør Silvana med rogn.
Du ødelægger det for alle. Du vil spille sax, så trommer.
Hvad er det, du vil?
Hvem er du? En eller anden tredjerangs snylter?
Hvad har du at lade mig høre?
Jeg har ikke den ringeste lyst til at sidde her med dig.
Du følger hvert skridt, jeg tager.
Det giver mig myrekryb. Du giver mig myrekryb!
Det er hele tiden: "Dickie, Dickie!", som en anden pige.
Hold kæft!
- Åh Gud, Dickie! - For himlens skyld!
Vi må få dig på ...
Jeg slår dig ihjel!
Du er død!
Stop, Dickie, hold nu op!
Jeg slår dig ihjel.
Stop! Stop! Stop!
- Må jeg bede om min nøgle, tak? - Naturligvis.
De må fryse frygtelig meget. Signor Greenleaf, ikke?
Nej, jeg ...
Nej, hvor gjorde du mig forskrækket!
- Undskyld. - I er kommet tilbage.
Hvordan går det med bogen?
Godt, tak. Jeg er inde i en god fase.
Jeg stod lige og så på dig. Du var så stille.
Hvor er Dickie?
Jeg tror, det er hans plan at blive i Rom et par dage.
Sagde han hvorfor?
Jeg forstår ham ikke. Dit gæt er lige så godt som mit.
Hvad mener du?
Først skal jeg med på skituren. Så skal jeg ikke alligevel ...
Først er vi som én stor familie, og så vil han pludselig være alene.
Sagde han det? Vil han være alene?
Han tænkte på dig. Han bad mig give dig den her.
Tak. Han ved, jeg elsker den her.
Men hvorfor kunne det ikke vente?
Første ærinde: Aflever Marges parfume.
Andet ærinde:
Pak noget tøj og hans dyrebare saxofon.
- Hvor længe ville han blive der? - Aner det ikke.
Vi er vel blevet forladt.
Fandens!
Har du det godt?
Der lå et brev fra Dickie sammen med parfumen.
Det er ikke bare et par dage.
Han overvejer at flytte til Rom.
Sagen er ...
... natten før han tog af sted, talte vi om at flytte sammen.
Et sted oppe nordpå. Jeg har nok ...
... presset lidt for hårdt på med at blive gift.
Måske har jeg skræmt ham væk.
Han viser en side af sig selv, når vores hoveder ligger på puden ...
... som jeg ved, ingen andre ser. Han er så blid.
Jeg bør tage med dig til Rom og konfrontere ham med det her.
Han hader konfrontationer.
Det har du vist ret i.
Jeg indskriver mig.
Jeg vil gerne indskrives.
- Signor Ripley? - Det er mig.
Signor Greenleaf. Naturligvis. Velkommen tilbage.
Jeg vil gerne foretage et opkald til Hotel Goldoni.
Jeg vil gerne tale med Thomas Ripley.
Signor Greenleaf, signor Ripley svarer ikke.
Jeg vil gerne lægge en besked.
Han er der ikke? Lad mig lægge en besked.
Jeg fik din besked. Middag i aften lyder fint.
Ripley.
Dickie Greenleaf.
Ja, Greenleaf. På Grand.
Jeg vil gerne have pungen præget. Jeg kender ikke det italienske ord.
- Præget? Naturligvis, mr. Greenleaf. - Tak.
- Hold da helt ferie! - Meredith.
Du skal da på skitur med de yankee'er, ikke?
- Hvad? - Til jul.
- Til Cortina med Freddie Miles. - Hvor ved du det fra?
Alle kender Freddie Miles.
- Er Freddie i Rom? - Nu?
Det tror jeg ikke.
Jeg har selvfølgelig mødt ham. Vi har sludret lidt.
Jeg ved det om dig og Marge og Mongi.
Du er en upålidelig lille rotte.
Freddie siger, du er en rotte.
Og så var det, jeg tænkte: Det er derfor, han rejser under "R".
Jeg har forladt Marge, Meredith. Og Mongi.
Så rotten er her i Rom.
- Jeg skulle ikke spøge med det. - Det gør ikke noget.
Jeg har aldrig været mere lykkelig. Det er, som har jeg fået et nyt liv.
Sagen er, at hvis du har haft penge hele dit liv, -
- selv hvis du afskyr det, hvilket vi gør, ikke sandt?
Så føler du dig kun godt tilpas blandt andre, der har penge og afskyr det.
Jeg ved, hvad du mener.
Det har jeg aldrig sagt til nogen før.
Nej, for min ven mr. Greenleaf ...
... signor Greenleaf og jeg er ude på en lille soldetur.
- Javel så. - Vi er nogle værre skarn.
Jeg elsker italienske penge. Man føler sig ikke nær så skyldig.
Ikke for mange store sedler. Der er ingen, der vil veksle dem.
- Det her er også virkelig flot. - Så tager jeg også en i det stof.
I morgen.
Jeg ved, du er besat af jazz, men hader du ligefrem opera?
Jeg har prøvet at afsætte billetterne. Det er i morgen.
Men hvis du ville finde dig i at blive trukket derhen.
Du må godt trække mig.